Описан като пейзаж по-бял и от снега.
Аз се отправям към непознатите светове.
IceFanSubs
представят
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Пътувах, докато се губих
под това сиво небе.
Всеки ден измислях нови планове, за да постигна мечтите си.
Редакция:
KiMiTo
Чудя се дали някой ден,
дори и с тези мои малки стъпки
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
ще мога да пътувам отвъд тези тъмни облаци.
Ще си придам смел вид, който всъщност ме наранява.
Поздрави за всички наши фенове!
Чувствам празнота в сърцето си.
Започва да вали и капките дъжд
започват да се разпръскват.
Тези пъстри лъчи светлина
не казват накъде са се отправили
и отвъд безкрайната далечина преминават през всичко.
Изгарям бледото отражение в очите си.
Под небето на което съм,
трябва да успея да достигна до непознатите светове.
Още ли не си хапнал нищо?
Ти си много важна потенциална жертва.
Трябваш ни в добро здравословно състояние.
Чу ли ме, д-р Марко?
Замислих се за известно време...
За това какво искаш да кажеш с "важна жертва"?
И какво се опитваш да ме накараш да правя...
Искате да направите гигантски преобразуващ кръг,
за да използвате хората в тази страна.
И всичко това, за да създадете философски камъни. Прав ли съм?
Близо си до истината. Поне си на прав път.
На прав път ли? - Та, какво ще правиш?
Ако не ни помогнеш, ще унищожим онова село.
Лъст ми разказа.
Ще ни помогнеш, а в замяна на това, ние ще оставим онова село намира, става ли?
Какво ще правиш? Ще ни помогнеш ли да убием всички в тази страна?
Или ще ни откажеш и ще оставиш всички в онова село да умрат?
Какъв глупак. Ще пожертваш нещо маловажно, но ще спасиш нещо много по-важно.
Просто е, стига да се замислиш.
Е, предполагам, че това ви прави хора.
Емоциите винаги взимат превес над логиката.
Същото стана и с човека, който убих наскоро.
Когато се преобразувах в жена му, не можеше да ме застреля и така изпусна своя шанс.
Това, че хората са толкова уязвими много ни помага.
Епизод 24
В стомаха
Изглежда се бориш доста упорито срещу онези хора,
Рас.
Но остави Скар да избяга, и дори Глътони да бъде заловен.
Тези работи са нетипични за теб.
Да, така е.
Изглеждаш щастлив. - Няма да отрека това.
Забавлявам се.
Живях 60 години, и сега стоя на върха на тази страна.
И всичко според плана на баща ни.
Но...
Полковник Мустанг, братята Елрик и чужденците, които дойдоха.
Въпреки проницателността ни, бяхме захвърлени в тотален безпорядък.
Може би е дошло време младото поколение да поеме контрол над нещата, Прайд.
Рас, доста дълго време си контактувал с хората.
Може и да е така.
Искам да си припомниш какво точно сме ние.
Няма да кажа на баща ни, защото това може да се интерпретира и като предателство.
По-важното е да спасим Глътони.
Мисля, че не е нужно да го правим, но
имам бегла представа за това къде може да са от информацията, която получих от армията.
Какво е това?
Полковник, къде сте?! - Спри, лейтенант!
Полковник!
Лейтенант...
Не го дразни! Аз съм целта му!
Мустанг... !
Ран Фан, трябва да се измъкнем оттук! - Какво става?
Чудовището криеше друго чудовище в стомаха си!
Поглъща всичко около себе си!
Значи дори и това е създадено с алхимия...
Нямам друг избор, освен да го убия.
Почакай, най-накрая заловихме хомункулус!
По-важно е да останем живи. Освен това вече знае имената и лицата ни.
Няма причина да го оставяме жив!
Погълна... - ...огъня?!
Наистина си безполезен, нали?!
Тогава защо ти не се опиташ да му направиш нещо?!
По-добре ще е да спре да ни преследва! Все пак е само след теб, полковник!
Скочете в храстите! Разпръснете се!
Мамка му, не сега...
Побързай, хлапе!
Побързай! Трябва да изчезваме оттук!
Но Ед и останалите още са... - Това не е мой проблем!
Аз съм обикновен гражданин.
Не искам да умра, забърквайки се в такава страховита битка!
Мамка му!
Защо се бавят толкова много?!
Рой Мустанг!
Не... !
Звучи толкова свирепо...
Изглежда, че изобщо не му е до такива номера.
Да побързаме да се прибираме, г-н Безполезен.
Лейтенант, ти си от тази страна. Погрижи се за Ран Фан.
Казвате ми да избягам така безсрамно от тази ситуация?!
Само ще ни се пречкаш! - Молим ви да тръгвате!
Така не ни помагате, полковник.
Този глупав полковник...
Ти имаш друга работа.
Това, че най-висшият мъж в тази страна е хомункулус не е проблем, който може
да се пренебрегне на лека ръка. - Най-висшият мъж...
Да не би да имаш на предвид фюрер Брадли?! - По-късно ще говорим за това.
Влизайте!
Изглежда, че няма свободни седалки, затова просто тръгнете без нас. - Идиот!
Няма начин да оставим деца като вас на бойното поле!
Вашият противник е от най-висшия ешалон на армията, нали?
Ние трябва да измъкнем малко информация от Глътони.
Ще останем тук и ще се бием с него. Това, че сме деца няма значение.
Все пак ние сме тези, които започнаха това.
Благодаря ви, че досега ни помагахте. - Едуард-кун.
Вземи това. Знаеш как да го използваш, нали?
Това е нещо, с което могат да се убиват хора.
Това е нещо, с което ще се защитите.
Твоите ръце не могат да убиват хора.
Моля ви да не умирате.
Ще го взема.
Моля ви да се погрижите за Ран Фан. - Млади господарю...
Млади господарю!
Да вървим. Тръгвай!
Проклети келеши! Изглежда, че рано-рано искат да умрат!
Мустанг...
Къде е Рой Мустанг?!
Как се осмели да убиеш Лъст?! Няма да ти простя... !
Казах, че ще се бием с него, но той е прекалено страховит.
Сякаш е напълно нов човек... - Как ще го заловим?
Какво има?
Куче?
Спри, Глътони.
То говори?! - Здрасти, доста време мина.
Метален дребосъко.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
На кого викаш дребосък бре?!
Успокой се! Дойдох само за да взема Глътони!
Нямам намерение да се бия с теб, г-н Дре... - За седми път!
Какви ги говориш?! - Два сега и пет пъти в Лаборатория №5.
Като ги съберем излиза, че седем пъти си ме наричал дребосък!
Не ми казвай, че си забравил! - Доста добра памет имаш...
Почакай!
Създаде ми доста проблеми... - Видях Мустанг!
Този, който уби Лъст! Ще го погълна! Целият ще го погълна!
Не може да направиш това на полковника. Нито пък на братята Елрик.
Не! - И по-рано го усетих, но...
Колко хора има вътре в теб, хомункулус?!
Значи ти си хлапето, което кръстоса меча си с този на Рас.
Какво искаш да кажеш с "хлапе"?! Аз съм 12-тият принц на династията Ксинг.
Казвам се... - Все пак може да го изядеш.
Почакай! Почакай! Почакай! Почакай!
Ясно... - Изглежда, че нищо не могат да ни направят.
Тогава...
Линг, ще ти го оставим!
Добре тогава. Покажи ми ги.
Способностите, които бяха достатъчни, за да се противопоставиш на Рас.
Наистина ли? - Той получи най-високата оценка в класа.
За есето, което написа.
Имаш ли нещо против да ти го прочета? - Не на масата, скъпи.
Хайде де, нищо лошо няма. Да го чуем.
Добре!
Баща ми е фюрерът на Аместрис.
Всеки ден той работи усърдно за тази страна.
Винаги се грижи за хората си.
И постоянно се опитва да намери решения на проблемите, така че всички
да живеят в мир и спокойствие.
Но колкото и зает да е, винаги намира време за семейството си.
Той обича мен и майка ми.
Баща ми винаги ме изслушва, и винаги проявява интерес към желанията ми.
Обичам баща си и всичко свързано с него.
Благодаря ти, Селим.
Не е зле.
Благодаря за комплимента!
Хвана се!
Какво мислиш?
Вие хората не можете така, нали?
Сега... искаш ли да бъдеш удушен?
Или смъртно ухапан... Или пък нарязан на парчета?
Всъщност...
Колко си жалък, да хвърляш пясък в очите ми...
Когато бях малък, много хора се опитваха да ме убият.
И от тогава научих няколко полезни трика.
Какво? Не можеш ли просто да се предадеш?
Искам само информация за безсмъртието.
Не искаш да те нараня, нали? - Копеле!
Ти си просто един човек! Не ме подценявай!
Ти подценяваш хората, хомункулус!
Добре! Хванах го!
Това беше опасно... - Мамка ти!
Не ми е позволено да ви изям! Искам да изям онзи странния!
Хванах го!
Ей, не се месете в...
Все пак си човек.
Сега, Глътони!
Линг! - Какво?!
По дяволите! Не бива да поглъща жертвите!
Бате!
Изядох ги.
Бате! Линг!
Изплюй го! Изплюй брат ми! - Не мога. Вече ги погълнах.
Не може да бъде... Бате, добре си, нали?
Стаите на жена ми и децата са свободни, но съседите ще заподозрат нещо,
ако запаля светлините.
Ти ще спиш тук, в моето легло. - Аз... Аз трябва да отида при господаря...
Глупачка!
Какво можеш да направиш в това си състояние?!
Още не се е върнал? Разбирам.
Тогава тръгвам към щаба.
Да. Благодаря.
Да вървим. - Добре.
Къде?
Да разбера кой е на наша страна и кой - не.
Господи, всички вие...
Ще отидеш, въпреки че раната ти все още не е заздравяла?
Фюрерът сигурно е хомункулус.
Не мога просто да стоя тук. Освен това...
Оставихме деца на бойното поле.
Ако не предприема нещо, ще им дам лош пример като възрастен!
Защо се смееш? - Не, нищо.
Просто си мислих колко много ще се ядоса Едуард-кун, ако разбере,
че се държиш с него като дете.
Знаеш, че просто повторих твоите думи. - Но все пак съм удивена.
Не очаквах да предприемете подобно действие.
Не е глупаво. Просто се опитвам да помогна.
А пък и...
Има много хора, които ще те разберат и ще поискат да ти помогнат.
Малко е късно, но мисля да последвам съветите му.
Това може да е и входът към славата, и входът към злото...
Почакай ме тук, лейтенант.
Ако нещо се случи с мен, искам да се махнеш оттук.
Отказвам. - Това е заповед.
Няма да я изпълня.
Голям си инат...
Отдавна трябваше да го знаете.
Е, добре. Със сигурност ще се върна, затова ме чакай тук.
Разбрано! Късмет!
Значи ти си Рой Мустанг-кун, а?
Жена ми се обади преди малко.
Генерал-лейтенант Рейвън! Много съжалявам, че не успях да ви се представя по-рано.
Също така се извинявам, че ви посещавам в този късен час!
Няма значение.
Как е старият Граман?
Много добре.
Шах.
Пак загубих.
С тази вече стават 11 поредни загуби. - Да ги направим 20.
Мисля, че този път ще се справиш по-добре.
Започна да губиш, веднага след като си помисли, че имаш шанс.
Искате да кажете, че съм се отпуснал? - Да, ти не си безсърдечен.
Точно като Рейвън. - Генерал Рейвън...
От Централата?
Той е невероятен човек, но е твърде добър.
Веднъж отиде да спасява един от хората си, който беше ранен, и в резултат на това
разтури формацията си. Затова се нуждае от много подкрепа.
К-Каква обида!
Сега работя в Централата, защото се отнасях добре с хората си!
Този старец няма право да говори така за мен!
Извини ме... - Моля ви да му покажете какво можете.
След като се ядосвате така, може би сте справедлив човек.
Генерал Граман ми каза, че трябва да се обръщам към вас, ако имам някакъв проблем.
Значи онова хитро куче пак ме препоръчва, а...
Почти стана време за събранието. Ще те придружа.
Свикна ли с Централата?
Не. Опитвам се да опозная хората, но...
Това място е пълно с най-различни слухове, нали?
Но повечето от тях са нелепи.
Имаше слухове за Скар, че се грижи за котка, имаше и за безсмъртни същества и...
...че фюрерът е хомункулус.
Нямаш чувство за хумор, а? Наистина ли си работил за Граман?
Мисля, че не съм научил това от него.
Е, дори слух като този може да поразведри другите.
Наистина ли мога да...
За шегата от преди малко...
...че фюрерът е хомункулус...
Бих искал да продължиш.
Какво има, полковник Мустанг?
Аз съм хомункулус, а?
Проблем ли има?
Сега разбирам, Хюз... Когато каза, че армията е в опасност...
Не си имал на предвид, че ще бъде застигната от криза...
А че самата армия е кризата.
Метален.
Изглежда, че пристигнах в дълбините на aда.
Къде съм...
Кръв?
Какво? Какво е това място?
Ал!
Ей, има ли някой тук?!
Къде съм, по дяволите?!
Нека с все сили, нека с все сили
кажем, че не трябва да бъдем толкова упорити.
Драсканицата, която някой направи
на стената започва лека по лека да се размазва.
Никой не знае истинската им същност.
Въпреки че ние двамата печелим и губим
все се впускаме на все по-дълги и дълги пътешествия.
И въпреки че има дни в които самотата ни обладава и ни кара да ридаем...
Ние ще превърнем сълзите и болката си в щастие.
Нека пламъкът на свещта озари утрешния ден.
И ще стиснем малките си ръчички над пламъка на огъня, сътворявайки звезден прах,
който вечно ще сияе все така брилянтно.
Сбогуванията може и да са неизбежни,
но сезоните все продължават да си се сменят.
Дори и да се загубя някъде из необятната шир, аз ще продължа да вървя с теб.
Това е единственото нещо, което никога няма да се промени.
Дали хората търсят отчаянието, защото се страхуват от самотата?
Но дори и да не ги вижда, той няма да се предаде,
защото вярва.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 25: Вратата на Тъмнината.
Епизод 25
Вратата на Тъмнината
Не ме гледай.
Не гледай този образ.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu